Olimme tyytyväisiä, että sota lähestyi loppuaan.
Saksalaisetkin ymmärsivät, että loppu oli lähellä.
Sanoimme, että vain kuollut saku on hyvä saku-
-mutta he olivat vasta lapsia niin kuin mekin.
Heillä oli tehtävä kuten minullakin-
-joten menimme tekemään sen, mikä oli käsketty.
Saksalaiset olivat meistä läpikotaisin paha kansa, mutta. . .
Huomasimme, etteivät saksalaiset sinänsä olleet pahoja.
Moni vastapuolen sotilas olisi voinut olla hyvä ystäväni.
Ehkä hekin olisivat pitäneet kalastamisesta.
Kumpikin tietenkin teki, mitä meidän täytyi tehdä-
-mutta olisimme eri oloissa voineet olla ystäviä.
TAISTELUTOVERIT
Yhdeksäs osa MIKSI ME TAISTELEMME?
1 1 . huhtikuuta 1945 Thalem, Saksa
Sakuista on sanottava, että he siivoavat tarkkaan.
Sitten tarvitaan enää vähän Mozartia.
-Beethovenia. -Mitä?
Tuo ei ole Mozartia vaan Beethovenia.
Kuukautta aiemmin Stürzelberg, Saksa
Tänne, tipu.
Täällä on jotain, George. Tartu sinä kanaan, niin minä nappaan munat.
Ota kiinni jaloista.
Jos tämä elikko nokkii minua, minä ammun sen.
-Päivää, neiti. -Päivää. . .
Odota!
-George. . . -Tulen kohta takaisin. Odota!
Älä nyt! Haluan vain jutella.
-Haluan vain jutella kanssasi. -En ymmärrä.
Katso, mitä minulla on. Suklaapatukka. Pidätkö suklaasta?
-Anna hänen olla, Luz. -Anna sinä minun olla.
Etkö pidä suklaasta? Entä näistä? Tupakkaa. Cameleja.
-Niistä sinä pidät. -Luz. . .
-Mene tekemään se munakkaasi! -Sinä et sitä syö, luupää.
Kaverini puhuu liikaa.
Saat kaksi askia. Anna ystävillesikin.
Tule istumaan tänne. Istutaan tähän.
Juuri noin. Poltetaan tupakat.
Hei, Frank, odota vähän. Älä viitsi, Perc.
Mitä?
Oliko tuo Nixon? Miksi hänellä oli hyppyvaljaat?
En tiedä. Ehkä olemme hypänneet Berliiniin, ja sota on ohi.
-Eikö lykästänyt? -Tyttö veti päin näköä.
Täällä kyllä kannattaa veljeillä vihollisen kanssa.
Menetit sitten tupakkasi.
-Janovec! -Voi helvetti.
-Herra kapteeni! -Missä kamani ovat?
Päätin jättää ne tuohon.
Tähän.
-Kiitos. -Ei kestä, herra kapteeni.
-Huomenta, herra kapteeni. -Huomenta.
-Onko teillä näin isoa laatikkoa? -Eiköhän.
-Samaan osoitteeseenko? -Kyllä.
-Lähetän ne matkaan heti aamulla. -Kiitos.
Teillä on melkoinen kokoelma, kunhan. . .
. . .pääsette kotiin.
Löytäjä saa pitää.
Aivan, herra kapteeni.
-Nix? Nix! -Olen täällä!
Senkin konna. Pääset hyppäämään, kun minä istun huollon käskynjaolla.
Ratkean riemusta.
Olet varmaan divisioonan ainoa mies, jolla on kolme tähteä siivissään.
Mutta en ole koskaan ampunut tosimielellä.
-Niinkö? Etkö tosiaan ole ikinä. . .? -En.
-Olemme olleet monessa taistelussa. -En laukaustakaan.
No sitten. . .
Miten aamun hyppy meni?
Hienosti. Suorastaan upeasti.
Meihin osui pudotusalueen yllä. Minä ja kaksi muuta pääsimme ulos.
-Entä muut? -Räjähtivät jossain päin Saksaa.
-Ahaa. Otan osaa. -Mihin?
-Kova paikka. . . -Pojille, niin. Tosi kova.
"Eipä sattunut minulle."
Pahinta on, että heidän päällikkönsäkin meni.
Arvaa, kuka saa kirjoittaa kirjeet?
Mikä painajainen.
Eversti Sink kävi täällä tänä aamuna.
-Mitä arvon everstille kuului? -Huolia.
Etkö vieläkään juo muuta kuin Vat 69:ää?
Nixonin akan pojalle kelpaa vain paras.
-Aiheuttaako se pulmia rykmentissä? -Tämäkö? Sanoiko hän niin?
-Ei. En vain viihdy siellä. -Hyvä.
Sink pudottikin sinut pataljoonan operaatioupseeriksi.
Mitä kirjoitan niiden poikien vanhemmille?
-Kuulitko? Sinut on alennettu. -Kuulin kyllä.
Miten kerron, että pojat jäivät koneeseen?
Kerro sama kuin aina: he kuolivat sankarikuoleman.
Uskotko vielä tuohon?
Uskon. Kyllä minä uskon.
Etkö sinä usko?
Amerikan Eurooppa-avun komitea on alkanut koota ruokapaketteja-
-hädänalaisille eurooppalaisperheille.
Eli lähes kaikille.
Kehottakaa kirjeissänne omaisianne osallistumaan keräyksiin.
Teitä kiinnostanee kuulla, että Oklahomaa esitetään yhä.
O'Keefe, istuitko pistimesi päälle? Anna vain Luzin laulaa.
Ellet halua laulaa "Surrey With the Fringe on Top" .
-Rita Hayworth menee naimisiin. -Ei kai?
Abbott ja Costello. . .
Vastarinta Ruhrin alueella heikkenee. Remagenin motti laukeaa.
Sakut unohtivat räjäyttää yhden silloistaan.
17. divisioona pärjäsi sittenkin ihan hyvin.
Olisimme jo Berliinissä, jos me olisimme hoitaneet homman.
Perconte! Mitä mies?
Koska pääsemme Berliiniin tositoimiin?
-Onko sinulla kiire? -Ei.
Haluatko mitaleja vai?
-Ajattelin vain kysyä. -Tee yksi palvelus: älä ajattele.
Hemmetin täydennysmiehet.
-Halleluja! -Oli jo aikakin.
Teiltä jäi Nixonin uutiskatsaus väliin.
Ei kai mitään ole tapahtunut?
Ei. Tykistö ampui aamulla pari laukausta joen takaa-
-mutta siinä kaikki. Hashey tosin säikähti.
-Sain tämän luettua. -Oliko seksikohtauksia?
Se ei ole sellainen kirja.
-Nähdään. -Joo, nähdään. . .
PUU KASVAA BROOKLYNISSÄ
Rauhoitu, O'Brien. Yritän lukea.
-Nimeni on O'Keefe. -On vai?
Patrick O'Keefe. Kaverit sanovat Paddyksi.
Hei, O'Brien. Ole hiljaa!
Minähän sanoin, että olen O'Keefe.
Tajuatko, että kukaan ei halua muistaa nimeäsi?
Tänne tulee liikaa Smithejä, DiMattoja ja O'Keefejä-
-täydennysmiesten tapattamien Toccoan jätkien tilalle.
Kaikki uhkuvat tulta ja tappuraa:
"Missä on sakuja? Koska hypätään Berliiniin?"
Parin päivän päästä heillä on suolet ulkona-
-ja he kirkuvat lääkintämiestä ja äitiään.
He eivät tajua olevansa jo kuolleita.
Kuunteletko? En ole nähnyt tätä hienompaa sotaa.
Meillä on lämmintä ruokaa, suihkut ja sängyt.
Saksa vetää vertoja kodille. Saan pyyhkiä perseeni paperilla!
Älä kysele, milloin pääset taisteluun, ja lakkaa lauleskelemasta.
-Tulitko joskus pari viikkoa sitten? -Joo.
Minä en ole käynyt kotona kahteen vuoteen.
Vittu tätä sotaa.
Partiot eivät löytäneet sakuja.
He ovat jo ylittäneet joen. Lähetä yöpartio toiselle rannalle.
Presidentti on kuollut.
Rouvapari puhuu.
-Kaksi dollaria. -Nix?
-Luovun. -Selvä. . .
Minä katson ja korotan vielä kahdella.
-Emme sitten pääsekään Berliiniin. -Sano muuta.
Ike antaa sen ryssille.
Voi perkele.
Tämä ei ole enää sotaa vaan kilpajuoksua.
-En osallistu seuraavaan jakoon. -Entä rahasi?
-Odotammeko taas häntä? -Kyllä.
Kuka siellä? Mitä touhuatte?
Apteekki, helvetti. . .
Herra kapteeni.
Odottakaa, pojat!
-Terve, Dexter. Tunsitko hänet? -En.
-Huomenta. -Huomenta. Teille onkin tullut postia.
Aioin tuoda sen pataljoonan muun postin mukana-
-mutta kun nyt kerran tulitte. . .
-Kiitos. En löydä mistään viskiä. -Viskiäkö?
Tietyn merkkistä viskiä.
-Vat 69:ää. -Oikein.
-Sitä ei ole helppo löytää Saksasta. -Olen huomannut.
-Se maksaa paljon, jos sitä löytyy. -Se ei haittaa.
Vest, kuulitko jo uutiset? En huomannut teitä. . .
-Mitkä uutiset? -300 000 sakua on antautunut.
-Lähdemme tunnin päästä. -Tunnin kuluttuako?!
Herra kapteeni! Postinne jäi.
Jatka etsimistä.
Anteeksi. Tehkää tietä.
-Jumalauta, koirankin. . . -Lou?
-Cathy ottaa avioeron. -lkävä kuulla.
Hän ottaa kaiken.
Hän vie talon, lapsen ja vielä koirankin.
Se ei ole edes hänen koiransa! Hän vie minun koirani!
Ajoneuvoon nouse!
Mitä tässä on? Saksalaisiako?
-Perconte! Onko sinulla sytytintä? -En polta. Minne me menemme?
Alpeille. Näytä sytytintäsi.
-Vai Alpeille. . . -Onko se Berliinin lähellä?
Ei vaan Baijerissa, kansallissosialismin syntysijoilla.
Emme siis hyppää Berliiniin.
Hitler lähetti Waffen-SS:n vuorille torjumaan maahanhyökkääjiä.
-Maahanhyökkääjä. Hieno sana. -He tappelevat viimeiseen mieheen.
Herra luutnantti. Sytyttimeni.
-Ai niin. Hieno sytkäri. -Kiitän.
Vai Waffen-SS:ää? Toiveesi toteutuu, O'Flannery. Ne ovat seinähulluja.
Minä olen O'Keefe.
-Miten menee, Nix? -lhan hyvin.
Hän inhoaa sitä koiraa.
Siitä tulee hienoa, Web, kun päästään kotiin.
Menen takaisin Friscoon taksikuskiksi-
-ja kynin kotiin tulevat laivaston jätkät.
Sitten etsin kivan juutalaistytön-
-jolla on isot, pehmeät tissit ja nätti hymy.
Menen naimisiin ja ostan ison talon-
-jossa on monta huonetta pikku- Liebgotteille. Hän pitäisi siitä.
Mitä luet, Janovec?
-Artikkelia. -Älä? Mistä se kertoo?
Siitä, minkä takia taistelemme.
Minkä takia me taistelemme, Janovec?
Saksalaiset ovat ilmeisesti tosi pahoja.
Älä nyt? Saksalaisetko pahoja?
Frank! Lehdessä sanotaan, että saksalaiset ovat pahoja.
-Mitä sinä teet, Web? -Aina oppii jotain uutta.
-Käyn kai ensin koulun loppuun, ja. . . -Hetkinen! Käyt koulun loppuun?
Kerrot juttuja Harvardista vaikka et ole edes valmistunut!
En ole kertonut siitä mitään. Mitä siitä, jos en ole valmistunut?
Vedä henkeä välillä. Voi jumalauta.
Olet vain aina puhunut niin, että luulimme. . .
lhan totta. Mitäpä siitä.
Mitä opiskelit?
-Kirjallisuustiedettä. -Älä hemmetissä?
Minäkin luen paljon. Enimmäkseen Dick Tracya ja Flash Gordonia.
Vittu joo. . .
SAAVUT VIHOLLISALUEELLE OLE VALPAS
-Ei pysähdytä! -Kolme ylös!
Hän saa viisi minuuttia aikaa häipyä.
Heillä ei ole paikkaa, minne mennä.
Hän ei kuulemma ole natsi. Kumma, ettei niitä löydy mistään.
Viivymme vain yhden yön! Neljä minuuttia!
-Liikettä niveliin! -Kaikki ulos!
Katso! He marssivat pää pystyssä vielä hävittyäänkin.
Hei, te siellä!
Te juuri, sakemannipaskat! Te juuri!
Terveisiä Fordilta ja General Motorsilta!
Katsokaa nyt, fasistitolvanat! Luulitteko, että hevosella pääsee?
Riittää jo, Webster. Anna olla.
Noidenko takia me lähdimme kotoa toiselle puolelle maailmaa?
Järjettömät, alistuneet lierot! Mitä vittua me täällä teemme?
Dogista partiot kylään, Easysta ja Foxista metsään.
Easy hoitaa luoteispuolen. Lipton, 1. ja 2. joukkue metsään, 3. ympärille.
Et kai pelkää väijytystä?
En, varaudun vain yöpymään täällä.
-O'Keefe. Mitä sinä hermoilet? -En mitään. Kaikki on hyvin.
-Sydämesi hakkaa kuin hullu. -Anna pojan olla, Bull.
George. Tuleeko sinulle tästä Bastogne mieleen?
Tulee nyt, kun sanoit sen.
Täällä vain ei ole lunta, meille on annettu ruokaa-
-eivätkä puut pauku poikki sakujen tykkitulessa-
-mutta muuten tämä on kuin Bastognessa.
Bull, mottaa häntä puolestani.
Kiitos.
Onpa täällä hiljaista.
Hän puhuu asiaa.
-Onko Foley täällä? -Ei.
-Onko täällä upseereja? -Kysy Popeyelta.
-Oletko nähnyt upseereja? -Speirs on tuolla. Mikä hätänä?
-More! Oletko nähnyt upseereja? -Majuri Winters on tuolla.
Herra majuri! Löysimme partiomatkalla jonkin. . .
Minkä? Mitä te löysitte, Frank?
En tiedä, herra majuri. En minä tiedä.
Herra majuri. . .
Avatkaa portti.
Väistykää vähän. Antakaa meille tilaa.
Väistykää.
-Puhuuko kukaan miehistäsi saksaa? -Ei.
Liebgott! Lipton, hae Liebgott tänne.
Liebgott! Liebgott!
Majuri käski sinut heti tuonne.
He ovat hoidon tarpeessa. Tuokaa vettä, ruokaa ja peitteitä.
Voi taivas. . .
Dick!
-Otan osaa. . . -Ota tästä vettä.
-Voiko tämä olla tottakaan, Web? -Ei.
Ei hätää. Olette nyt turvassa.
Vartijat lähtivät tänä aamuna.
He polttivat sitä ennen osan parakeista.
-Niissä oli vielä vankeja. Eläviä. -Herran tähden. . .
Jotkut vangit yrittivät estää sen.
Osa heistä tapettiin.
Patruunoita ei riittänyt kaikkien tappamiseen-
-joten he ampuivat mahdollisimman monta. . .
. . .ja lähtivät sitten leiristä.
He lukitsivat portin ja lähtivät etelään päin.
-Joku kaupunkilainen varoitti heitä. -Luultavasti.
Kysy häneltä, mikä tämä leiri on.
Minkä takia he ovat täällä?
Tämä työleiri on tarkoitettu. . . unerwünschte.
En tiedä, mitä se merkitsee. Ei-toivottuja tai vihattuja.
-Rikollisiako? -Tuskin se sitä tarkoittaa.
Ei.
Lääkäreitä, muusikoita, räätäleitä, älymystöä. . . Tavallisia ihmisiä.
Juutalaisia.
Puolalaisia ja romaneja.
Liebgott?
Naisten leiri on seuraavalla seisakkeella.
Babe, tulepa tänne.
Katso heidän käsiään.
-Kuin naudoilla. -Voi saatana.
O'Keefe?
Ilmoitan Sinkille.
Etsi Speirs, ja miettikää, miten tänne saadaan ruokaa ja vettä.
Koettakaahan pitää kiirettä.
Laittakaa autoon niin paljon kuin mahtuu.
Hullujako te olette? Mitä touhuatte? Tuokaa ne takaisin ja heti!
Viekää kaikki. . . Ole hiljaa.
Katsokaa varastoistakin. Hiljaa!
Tuokaa leivät heti takaisin! Ne ovat meidän!
-Käskin olla hiljaa, natsipaska! -En ole natsi. . .
Et ole natsi, vai? Anteeksi saatanasti. Oletko edes ihminen?
Etkö muka ole haistanut tätä löyhkää?
Älkää tappako. En ymmärrä. . .
Hän väittää, ettei tiedä, mitä tarkoitat.
Valetta.
Älkää tungeksiko. Kaikille riittää!
-Vettä on tulossa lisää. -Majuri Winters.
Herra eversti.
Tässä on tohtori Kent. Kertokaa hänelle sama kuin minulle.
Ruoan jakelu on keskeytettävä, tai he syövät itsensä hengiltä.
Pitäkää heidät leirissä, kunnes löydämme toisen paikan.
-Lukkojen takanako? -Meidän on pakko.
Muuten joukko hajoaa, emmekä voi hoitaa heitä keskitetysti.
-Kunnes toinen paikka löytyy. . . -Herra eversti!
-Se on pakko tehdä. -Minäkään en pidä siitä lainkaan.
Kenraali Taylor? Bob Sink 506:sta.
Olemme Landsbergissä Buchloen takana.
Teidän olisi syytä tulla katsomaan.
-En voi sanoa heille niin. -Sinun on pakko, Joe.
Selvä on.
Grant ja Christenson.
Ilmoittakaa miehille, että laitamme vangit takaisin leiriin.
Kuunnelkaa. Kuunnelkaa!
Teidän on mentävä takaisin leiriin.
Se on vain omaksi parhaaksenne.
Teemme näin siksi-
-että saisimme teidät kaikki lääkärin hoitoon.
Menkää takaisin leiriin.
Teemme tämän teidän parhaaksenne.
Jouduin taloon, jossa ei ole viinan tippaa.
-Ethän sinä juo täkäläisiä aineita. -No joo. . .
Divisioonasta soitettiin.
Samanlaisia leirejä on löytynyt joka puolelta.
Venäläiset löysivät vielä paljon pahemman.
-Pahemmanko? -Niin kuulemma.
Paljon isomman. Siellä oli teloituskammiot ja uunit.
Ruumiit oli poltettu niissä.
Voi luoja.
Asukkaat sanovat, että eivät tienneet leiristä, ja että paisuttelemme asiaa.
He saavat huomenna melkoisen oppitunnin.
Taylor julisti poikkeustilan-
-ja käski kaikki 14-80-vuotiaat saksalaiset hautaamaan kuolleita.
-10. panssaridivisioona valvoo sitä. -Entä me?
Me lähdemme. . .
. . .Thalemiin huomenna kello 12.00.
-Saako olla liina, herra kapteeni? -Ei kiitos.
Hitler on kuollut.
-Jumalauta. -Hän ampui itsensä Berliinissä.
-Onko sota sitten loppunut? -Ei.
-Lähdemme Berchtesgadeniin. -Miksi? Isäntähän ei ole kotona.
Olisipa hän tappanut itsensä kolme vuotta sitten.
Kunpa olisikin.
Vaan eipä tappanut.
Seuraavina kuukausina Liittoutuneet löysivät
useita vanki-, keskitys- ja tuhoamisleirejä.
Leirit olivat osa natsien "juutalais- kysymyksen lopullista ratkaisua" .
Vuosina 1942-1945 murhattiin
5 miljoonaa vähemmistöihin kuuluvaa ja 6 miljoonaa juutalaista.
Suuri osa kuoli leireillä.
Suomennos: Kai Laine
Mukailu: SDI Media Group
(FINNISH)